Men det är inget vanligt växthus, utan mer en paviljong, ett lusthus.
Jan tycker det ska stå på baksidan, men jag vill ha det på framsidan.
Sen gick vi runt och stack pinnar i jorden. Han gav med sig till slut.
Han är så snäll. Han märker när det är nåt jag brinner för.
-Redan hemma! Klarar du dig? -Självklart.
Tack för i dag, vännen. Han kommer att älska den.
Nu kan den ju inte byttas. Hälsa Henrik.
Kom ihåg lunch på onsdag.
-Och vart ska vi nu? -Det är precis här, du ska bara runt.
-Det blir 175. -Behåll resten.
Tack för det, Jørgensen. Akta så du inte trampar på dem.
-Jag har inte varit där i dag. -Nej, men se upp ändå.
Hej! Vet du vad, älskling?
Ska vi inte skippa Maldiverna och njuta av vårt lusthus?
Visst är det fint? Titta, älskling.
Och en present till dig.
Jag har nåt annat du måste se. Du ska blunda.
-Ska jag blunda? -Ja, du ska blunda.
När du tittar igen ska du säga precis vad du tycker, inte det vanliga. Så...
Ja...
Precis vad som faller dig in. Inget tomt prat.
Jag har ett förhållande med min avdelningschef.
Vi har kört fast, så jag har... Vi måste prata om det.
-Jag märker också på dig att... -Är det Eva?
-Hur länge? -I några månader.
Jag har länge tänkt säga det, Sara, men...
-Det är inte för att göra dig illa. -Ska vi skiljas då?
Jag frågade dig om vi ska skiljas!
Hej.
Kul att se dig.
De väntar på dig där inne.
Sara... Vad bra att du kunde komma.
Det står en kopp till dig där.
-Du har väl gjort kaffe, älskling? -Ja.
-Sara dricker inte kaffe. -Nej, jag vet.
Varsågod och sitt.
Tack.
Ja...nu ska du se här.
Både som din vän och advokat gör jag bedömningen-
-att det är ett bra erbjudande som Jan har gett dig.
-Det är en fin lägenhet... -Varför är vi inte på byrån?
Henrik var hemma i dag och det här var trevligare.
Du får ta med allt hemifrån som du vill ha.
Nu ska du se...där. Det där är en jättebra utgångspunkt.
Jag kommer själv på vad jag ska ha och jag behöver inget erbjudande.
-Vad vill du då? -Jag vill ha det jag ska ha.
-Huset är väl värt en del? -Vi kan säkert lösa problemen.
Allt det fixar han säkert. Det brukar han göra.
-Går du redan? -Ja, jag tror jag löser det själv.
-Sara, du är inte... -Om du får problem, återkom då.
Det gör jag inte. Jag löser det själv.
En lägenhet då? Jag har en jättefin här för 15 000.
-Men där finns ingen trädgård? -Nej.
Då går det inte, för jag vill väldigt gärna ha en trädgård. Vad har ni mer?
Vi har precis fått in ett nyttt objekt för 23 i månaden.
Det är utan trädgårdsmästare. Det vore kanske nåt?
-Vad är det där? -Ett litet hus i Valby. Ingenting.
Vad kostar "ingenting"?
Det kostar 9 000 i månaden plus tre månaders deposition.
-Är det möblerat? -Ja, det tror jag.
Men jag tror inte det är nåt för er.
-75 000? -Eller så säger vi 100 000.
Är det ett vanligt konsumtionslån?
Nej, det är till en deposition och att leva på till bodelningen.
Alltså ett konsumtionslån. När äger den rum? Bodelningen alltså.
-Det kan inte dröja länge. -Nej.
Vad väntar du dig att få ut av det? Rent ekonomiskt.
-Det är ju huset. -Det är klart.
Normalt måste vi ha säkerhet, men vi kan nog erbjuda dig 30 000.
Ska jag skriva på nånstans?
Så är det den stolen där. Och min dotter har saker där uppe.
Får jag titta på lappen?
Är det verkligen allt du vill ha med? Jag sa att du får ta allt du vill ha.
Det har jag gjort. Och Malli har koll på sina saker.
Är dina saker klara? För vi är färdiga här.
-Har ni pratat om det? -Om vad?
-Vad har vi pratat om? -Jag tror jag lämnar mina saker här.
Vi har inte riktigt pratat om det. Jag ska ju ändå snart hitta nåt eget.
Det är Malli. Hej.
Kan du inte träna med Marianne K?
Kan vi inte höras lite senare? Hej.
Det var bara Charlotte. Det är turnering i helgen.
-Ett ögonblick. -Var det inte mer där uppe?
-Inte den här vändan. -Då hade vi inte behövt stora bilen.
-Ska hon Eva också bo här? -Nej, varför skulle hon det?
-Det vet jag inte. -Jag har ju kvar rummet hos dig.
-Ska vi åka? -Ja, men Malli stannar ju här.
Så jag tror att jag klarar mig själv.
-Mamma, pappa ringde efter taxi. -Jag ska inte ha nån taxi.
-Sluta nu. -Nej, det behövs inte.
-Då åker jag med dig. -Nej, Malli, du har ju din tennis.
-Vi kör bara efter dig, va? -Men jag kör inte.
Eller - jag vill åka med er om jag får. Får jag det?
-Det var Valby, va? -Ja.
-Och du hittar dit? -Inte direkt.
Men det är Lykkevej 47, 2500 Valby.
Det är ute i nåt som heter Vigerslev.
Jag ska bara...
Hoppsan!
-Ska du inte ha mer möbler? -Nej, huset är möblerat.
Mat om två minuter. Inte tre - två minuter.
-Var vill du ha den här? -Den ska bara in i ett av rummen.
-Den andra då? Ska de stå ihop? -Nej, den är till min dotter.
-Hon har ingen man. -Inte det?
-Vem? -Hon som flytttar in i 47:an.
Det ser man ju. Annars hade han ju varit med när de flytttar. Sätt er.
-Du ser ju ingenting. -Det behöver han inte. Du ser allt.
Så...
La España...igen!
Det är så stor lidelse i det spanska köket, precis som i musiken.
-Det dör du inte av, Bo. -Nej, nej...
I Spanien hade vi suttit på terrassen med sherry och tapas i stället.
-Har vi det inte bra som vi har det? -Frågar du mig?
Det funkar inte.
Hallå? Hej, Malli.
Det går fint. Det är ett jättefint hus jag fått.
Och det finns ett fint rum till dig.
Nej, det finns inte... Det finns inte många möbler, men de är helt okej.
Gumman, var inte det.
Gick det bra på tennisen?
Det är bra. Det finns många tennisbanor här ute, tror jag.
Nej. Nej, men det förstår jag, lilla vän.
Men det var jättekul att du ringde. Ja, det gör vi.
Och det ser jag fram emot.
God natt, älskling.
Jag såg att vi hade fått en ny granne.
-Jag har hyrt det. -Holger Egeskjold.
-Sara Bloch...Andersen. -Bloch-Andersen?
Nej, nej...bara Andersen.
Det ser ut att vara ett trevligt kvarter.
Ja, om det inte vore för er granne.
Det är hemskt att säga, men ni ser hur det ser ut.
-Jo...det är inte så fint. -Nej.
Men nu är vi överens om att det måste få ett slut.
Jag fick de sista namnteckningarna. Nu ber vi honom inte snällt längre.
Ni hinner vara med. Ni är ju trots allt granne.
-Jag är nyinflytttad, så jag vet inte. -Ingen fara, vi har jättemånga här.
-Herregud. -Ja, där har familjen alltid bott.
Nu är jag ensam kvar och måste föra arvet vidare.
Men det passar med mitt arbete att bo här.
-Vad är det för arbete? -Jag är i kommunikationsbranschen.
-Reklam och sånt? -Nej...
Jag kör runt och monterar åt Teledanmark, så...
Men ni får säga till om jag ska hjälpa till med nåt.
Då har ni kanske en propp och en liten skruvmejsel jag kan låna?
Jo, jo, men inte på mig.
Nej, så klart.
Ni får två såna. Gör inget dumt.
-Och ni kan fortfarande ångra er. -Jo, men man måste ju ha ström.
Det är det här.
"Undertecknade uppmanar kommunen att se till att nedanstående görs."
"Bortkörning av byggnadsmaterial och avfall på trottoaren"-
-"och omedelbart upphörande med allt bullrande."
Det är väl det minsta man kan begära.
-Ska jag skriva på nånstans? -Ja. Skriv ert namn i rutan där.
Så...
Yes!
Vad är du van att använda? Navision, C5 eller Admiral?
-Det framgår inte av ditt cv. -Navision?
Ja, Navision eller Admiral. Det är det de flesta använder.
Där är jag nog inte helt uppdaterad. Heter det inte det?
Jo.
Ja? Ja...ja, jag kommer om ett ögonblick.
-Var var vi nu? -Jag är inte uppdaterad om Navision.
Men man blir aldrig för gammal för att lära sig.
Betyget ligger underst.
Ja...
Men det är faktiskt från 1974.
Så...det är alltså... Det är jättesvårt.
-Även om vi naturligtvis vill hjälpa. -Tack då.
Det var så lite.
-459 och 75. -Vi säger 1000.
-Du får prova igen. Den sa nej. -Vi provar igen.
-Den tar inte kortet. -Ja, det är nåt fel på apparaten.
-Den fungerade nyss. -Jag öppnar här i kassa 2.
-Då nöjer jag mig med de här tre. -De här tre sakerna, ja.
-Bloch Boligcenter. Vad gäller det? -Det är Sara, jag får tala med min...
-Jag får tala med Jan. -Ett ögonblick.
-Hej, Sara. -När får jag mina pengar?
-Vilka pengar? -De från huset.
Det blir inga pengar. Du vet att firman äger huset.
Du sa att du ville klara dig själv. Men om du behöver pengar just nu...
Du är en skit. Du är en stor skit. Det är du, Jan.
Sara?
Hallå!
-Ja? -Din ringklocka funkar inte.
Vi bor här borta och skulle bara... Alltså min man och jag...
Bo, hon är hemma. Kom in.
-Hej. -Hej...
Vi ville bara säga välkommen till Lykkevej med denna lilla present.
Nej... Nej, det är allt för mycket.
Det är bara symboliskt. Men brödet är nybakat och ekologiskt.
-Ge henne den där. -Just det.
Det är inbjudan till vår gatufest. Vi tar med egen mat.
-Så det kostar bara 50 kronor. -Holger och jag fixar dekorationer.
Holger är han som bor där. Han med alla lamporna.
-Egeskjold. -Ja, det är ett hemskt fint namn.
-Det glömde jag helt. Susanne. -Sara.
-Säg Sus. Bo Vestergaard. -Sara Andersen.
Men...
Jag kan inte bjuda på nåt. Jag har bara en kopp te.
-Vi ska inte störa mer. -Gärna te. Vi dricker mycket te.
Tack.
-Nej tack, jag bantar. -Det gör väl inte du?
-Jag är undersköterska, Bo körlärare. -Det är spännande.
Om det inte var för alla omöjliga elever.
-Du har kanske hört om vår förening. -Förening?
Grannsamverkan mot brott. Det är Bos initiativ.
Vi kollar varandras hus om vi är på semester eller om man inte är hemma.
Det har inte varit ett enda inbrott sen vi började.
-Och det var det ofta förr? -Nej.
Nej, men tiderna förändras och man måste följa med. - Har du den med?
Ja. - Ja, du kan sätta den på din dörr.
-Om du vill vara med i föreningen. -Alla är med.
-Gäller det han med i huset intill? -Just han är inte med i föreningen.
-Men det är också den enda. -Ja...
Ja, det är lite speciellt med honom. Han sköter sig själv och det är...
-Trots det kan han väl röja upp. -Han mår inte bra. - Han sörjer.
Det har han gjort i fem år. Men livet måste gå vidare.
Så är det kanske inte där han kommer ifrån.
-Var kommer han ifrån? -Jag vet inte. Køge, tror jag.
Har du hört när han väsnas kvällstid? Det är ett skärande ljud.
-Det låter som en såg. -En gitarr. Han har varit musiker.
-Inte vad jag uppfattar som gitarr. -Nåt sånt var det i går kväll...
Det är det alltid, men nu sätts det stopp för det. Alla har skrivit på.
-Nästan. -Vad menar du med det?
Jag ser fria åsiktsytttringar som en grund för demokratin och...
Det gör vi alla. Därför har vi skrivit på, lille Bo.
Men därför tycker jag att det i det här fallet finns en bättre lösning.
Det goda exemplet. Att hålla ordning i och utanför eget hus.
Jag tycker man ska vara försiktig med att döma andra.
-Alltså... -Och?
Och därför har jag till exempel inte skrivit på.
Det vi ska tala om nu är plattmopp-systemet.
Och den här känner ni till. I alla fall strukturen i den.
Det är bomull. Och ni vet att bomull behöver en del vatten.
Man behöver rengöringsmedel och tensider som tar tag i smutsen.
Det nya i branschen är mikrofibersystemet-
-och det är trådar gjorda av polyester-polyamid.
De griper tag i smutsen och drar av den. I stället för att...
Nej, det gör inget.
Sara, den här för hög för dig. Sara, skruva ner den lite.
Ja, just det. Inte riktigt så mycket.
Vad ska du leva på då?
Det håller jag på att ta reda på, pappa.
Annars får jag köra taxi som du gjorde.
Tror du inte jag klarar det?
Han måste betala ordentligt för de dumheter han hittat på.
Vet du vad, min flicka? Han kommer tillbaka.
Det gör de alltid. Men han ska fanimej betala ändå.
Det ska han minsann.
Fler namnteckningar?
Nej, det är bara ett brev som har hamnat fel. Det är väl nummer 49?
Robert Hansson, Lykkevej 49?
Det med namnlistan var ett misstag.
-Då säger jag bara tack. -Tack?
Tack för att du är precis som alla de andra. Då vet jag det.
Jag tycker inte heller det är så fint med de där högarna på trottoaren.
-Så mycket hänsyn är ni skyldig oss. -Jag är inte skyldig dig nånting.
-Du har väl skilt dig? -Ja.
-Nej, jag är inte helt skild än. -Men separerad?
-Det är bara lite papper som... -Och så fick han alla möblerna.
-Det var inte så viktigt. -Får jag fråga varför ni skildes?
-Det var nog bara det vanliga. -Typiskt.
Bo och jag hade det jättebra förut. Vi reste mycket...
...och såg hur människor bodde i andra länder. Vi var nyfikna.
l sängen också. Visst hade man sina gränser, men man var öppen.
Men jag vet inte, nu...
Så anmälde jag oss till en terapikurs då man skulle finna sig och varandra.
Det var med smekövningar och sånt, men det hjälpte inte ett skit.
-Men who cares? Skål! -Skål. Och tack för inbjudan.
Spanskt?
-Var det stort, ert hus i Hellerup? -Nej, det var inte så farligt.
Vårt är inte heller så stort, men vi har hög källare. Fast ert var dyrare.
-Vilka fina hus! -Det är Bo som leker med eleverna.
Här sover vi och vad man nu annars gör.
-Hade ni middagsgäster och så? -Det var mest affärskontakter.
-Då hade du hjälp? -Om vi var många och det var fint.
Vi kör mycket spanskt just nu.
Och här bor Tim. Jag orkar inte städa åt honom mer.
Men så gör jag det ändå en gång var tredje månad. Man kan inte låta bli.
Om du hade haft barn hade du vetat hur det är.
-Ska vi försöka börja med salsa? -Salsa?
Alla är inte purunga. Holger där borta går på det.
Jag ska säga dig att han kan dansa.
Du skulle ha sett honom på gatufesten i fjol, det var...
-Jag tror inte det är nåt för mig. -Nej, jag förstår vad du menar.
Men du har ju stil ändå. Jag hade levt livet om jag var du.
-Du är ju mycket yngre. -Det fortsätter man ju inte med.
Varför tror du inte att jag har barn?
Det vet jag faktiskt inte.
Vi har ju inte pratat om det, så...
Nej, henne har jag aldrig sett. Eller jo, nu har jag.
Hon har fullt upp med sitt. Hon kommer i morgon-
-och hennes rum blev precis klart.
Gud, vad vacker hon är. - Timmer!
-Vad har hon fullt upp med? -Tennis.
-Vad är det? -Du ska se grannens dotter. - Visa.
Vill du se på det?
Vad är det med henne? Hon ser ju okej ut.
Det var ditt?
Vi har precis köpt den.
-Klipp längre in så dör mitt träd. -Det förstör inget.
Man får klippa när grenarna hänger in till en.
Man kommer inte åt alls.
Jag kan riva mitt hus också.
-Ja, det är ju många rum. -Inte fler än det brukar vara.
Carlos, kom hit. Ta över här.
-Jag är ju inte klar. -Vi måste vara klara före kl. 13.
Ni kan ta receptionen och montrarna i lobbyn.
Sara...
Sara, är det verkligen nödvändigt just nu?
Så kan ni inte göra.
Vad i all världen gör ni i restaurangen?
Ni ska bara utföra det arbete ni får. Och så håller vi inte paus här ute.
-Jag har faktiskt slutat nu. -Då ska ni inte stå och hänga här.
Ska du ha skjuts hem?
-Nej, det tror jag inte att jag ska. -Det är gratis. Men bestäm själv.
Tack.
Ta på bältet.
Tack för skjutsen.
-Får jag provsitta den? -Du klev ju precis ut.
Jo, men på din plats.
Det var som fan...!
Det var jättekul.
-Hur länge har du haft din taxi? -Jag kör åt en åkare.
Jag satsar på att starta eget. Men det kostar, så...
Man sitter jättebra i den. Jag har funderat på att ta taxikort.
-Det kan väl inte vara så svårt. -Nej.
-Varför? -Varför inte?
-Hej, Malli. Är du på väg? -Jag har försökt ringa dig.
Du måste ändra ditt mobilsvar, det hänvisar till vårt nummer.
Jag vet, men jag hatar mobilen. Är du på väg? Ja?
Charlotte har frågat om jag vill åka med till deras hus i Provence.
Det får du berätta om när du kommer. Ditt rum är klart och det är så fint.
Vi ska ses i kväll, men jag kommer innan vi åker. Jag måste lägga på.
-Vi ses. -Hej, mamma.
-Hon säger att hon är försäkrad. -Då går det säkert.
-Hon gjorde det ju inte med vilje. -Nej, jag vet.
-Det var inte vad man väntade sig. -Hon har det nog inte så lätt.
-Nej, hon är rätt ensam. -Hon har fått kontakt med Robert.
-Vad har hon? -Pratat med honom på gatan.
-Varför har du inte sagt det? -Det var jag säker på att du visste.
Visst är det häftigt? Vi sänker tempot lite, så följer du bara med.
Det är jättebra. - Hej!
-Det där klarar du. - Ska du prova? -Sara dansar inte.
-Jag vill jättegärna lära mig. -Kom då, kom.
Det är bara grundsteg. Titta ner och följ mina fötter.
Vänster fot, isättning, fram...och tillbaka.
Isättning...en, två, tre...
-Det går ju. Du har gjort det, va? -Nej, aldrig. Det är första gången.
Vi är ju på väg till Havanna.
-Vad händer? -Det är mamma.
-Nu vill hon börja på salsa. -Ska du med? Pappa, lägg av!
-Du då? Va? Vore det inget för dig? -Nej.
Vi börjar på onsdag. Holger är jättebra på det.
Du ska nog ha lite tajtare byxor. Nej, helst svarta.
Lyft armarna. Och runt.
Det ser jättebra ut det där.
Och kom ihåg att det är mannen som för. Alltid mannen.
Kan du tänka dig att försöka föra bara pytttelite?
Jag ville bara tacka för skjutsen häromdan. Varsågod.
Du dricker kanske inte vin.
Nej, det skulle drickas till god mat när man är några stycken...
Eller vad man nu vill.
Jag ser att du har ett växthus med.
-Vad är det för fel med det? -Det är det inget fel med.
Jag ville bara fråga dig om jag fick titta lite på det.
Tack för samtalet då.
Ja...
Är det inte kallt att tvätta sig utomhus?
-Det är ju sommar. -Ja, det är klart.
-Det stör kanske. -Nej, jag är inte känslig. Inte alls.
Om du bara försöker plan...
...älskar Tour de France. De hyllar sina cykelhjältar.
Ingen tv när vi äter.
Du måste smaka på det här.
-Visst är det fantastiskt? -Helt okej.
-Lika gott som det vi fick i måndags. -Tycker du det?
-Du smakar inte alls på det du äter. -Det gör jag visst.
Jag tycker nästan alltid att det vi äter är kanon, super-mucho, olé!
Tim, kom nu.
-Vad menar du med "nästan"? -Ingenting.
-Jo, vad menar du? -Kan vi inte bara äta nu?
-Var är Tim? - Tim! -Vad menar du, frågade jag?
Ingenting. Jag råkade säga ett litet ofarligt ord som "nästan".
Det är väl inte förbjudet?
-Är det nåt du har planerat? -Planerat?
Ja. Att kritisera min mat precis innan vi ska äta.
Nu slutar du! Jag deltar i din show i alla avseenden.
Spanska hit och spanska dit...! Och nu jävlar också salsa till maten!
Har du börjat röka inomhus nu?
Jag ska inte tvinga dig gå på salsa om du inte vill.
-Då slutar vi bara med det. -Tack.
Okej, då pratar vi inte mer om det.
Jag är trött på en man som står i dyn till knäna och sjunker allt djupare.
Tack.
Är det därför du inte får upp den längre?
Du kanske ska titta på dig själv. Kan det ha nåt med dig att göra?
Va? Nej, det har du aldrig tänkt på. För så långt når inte ditt superego!
-Ska jag köra rakt fram eller? -Du kör rakt fram, ja.
Inte så nära den där. Så ja, fint.
Och så kommer det några barn där. Då stannar vi...
-De ska väl över? -Ja, det ska de.
-Så där. -Gå bara över.
Och lägg in ettans växel.
Då ligger den i ettan. Nej, det gör den inte.
-Är det ettan? -Ja, det är ettan. Det är rätt.
Lite snabbare runt. Ja, det är bra.
-Så tar vi det lugnt här. -Det är massor av plats.
Inte så mycket gas, lugnt och fint.
Oj!
-Har den stått där hela tiden? -Det tror jag.
Nej, det hände inget. Det gjorde det inte, nej.
Då kan jag det också.
-Fickparkera. Tack för i dag. -Varsågod.
Hej, mamma.
Hej.
Nu ska du se.
-Det är... Känner du igen det? -Ja.
Det är mormors.
De har hållit enormt länge. Jag plockar nya till dig i morgon.
Du skulle ha sett det förut. Du skulle ha sett hur det såg ut.
-Har du ätit nåt? -Ja, jag ska inte ha nåt.
-Vi ska i alla fall ha en kopp te. -Okej.
-Vad är det där för konstig typ? -Det är bara min granne.
-Är alla såna här ute? -Vad menar du?
-Lite konstiga. -Han håller bara på med nåt där.
Tack.
-Jag har börjat ta körkort. -Vad ska du med det till?
-Jag ska köra taxi som morfar. -Taxi? Mamma...
-Tycker du jag är för gammal? -Nej, men ändå.
Ibland måste man ta lite chanser.
-När åker ni? -I morgon bitti.
Då får vi skynda oss så du kommer tidigt i säng och upp tidigt.
Vi ska vara på flygplatsen klockan 8 i morgon bitti.
Det är Amalie. Hej. Jag kommer nu, pappa. Okej.
-Det är ett jättefint rum jag fått. -Ja, det blev bra.
Sköt om dig.
-Hur kom du in? -Genom dörren.
-Du skrämde mig. -Det var inte meningen.
-Hur mår du? -Jag mår jättebra.
-Såg du min dotter? -Hon ser ut som en riktig dotter.
Hon flytttar snart hit. Hur är det med dig?
-Jag bygger badrum. -Då förstår jag det.
Det tror jag faktiskt inte.
Du är alltid välkommen att låna mitt badrum.
Om du behöver det.
Ska vi köra en sväng? Varför inte nu?
Vart ska vi?
Nu är det din tur. Skulle du inte lära dig köra taxi?
Men jag har ju inget körkort än.
Man kan ju inte bara...
Det är automatlåda, så du använder bara högerbenet.
Vänsterbenet lägger du åt sidan. Du bromsar och gasar med högern.
Det kan väl inte vara så svårt. Var det inte så du sa?
Ta det lugnt. Slappna av.
Ja...
Tack för turen.
-Honom vågar du åka med? -Varför inte?
-Vad säger han? -Vi pratar inte så mycket.
Han är jättetrevlig och hjälpsam.
Vi gör det inte alls längre. Pratar. Vi skriker bara åt varandra.
Vi gör inte ens det längre. Det händer inte ett skit.
Ska du inte med ut och resa? Jag vill iväg, jag kvävs här.
-Spring en sväng. -Vart fan ska jag springa?
Jag vill skiljas.
-Hör du vad jag säger? -Ja, ja. Du vill skiljas.
Jag tror vi behöver toapapper också.
-Ja? -Sov du? Det är Susanne.
Förlåt. Nu har jag sagt det. Att jag vill skiljas. Så nu vet du.
-Jaha, ja. -Det var allt.
-Sov gott. -Det samma.
Det är ju lätt för dig att säga.
-Är nåt galet? -Jag kan bara inte sova.
-Du ska inte ha en, va? -Nej tack.
-Har du nån flickvän nu? -Hur så?
-Du vill kanske prata om det. -Om vad?
Det vet jag ju inte.
-Bara du har det bra. -Det är okej.
Så länge ni inte grälar.
Det gör ni inte så mycket? Du och din flickvän.
Jag har ju ingen flickvän.
Hör här: "Kommunen har behandlat en skrivelse...mot Robert Hansson."
"De boende uppmanas att själva försöka lösa problemen." Alltså...!
Det förvånar mig inte.
Får man köra hem i en taxi med passagerare utan att de betalar?
-Vem tänker du på? Sara? -Jag vet inte vad de har på gång.
-Vem säger att de har nåt på gång? -Nej...
-Vad kostar egentligen en taxi? -Oj, oj...
Vi kan spara till en och starta en firma.
-Du och jag? -Ja. Varför inte du och jag?
-Det kan bara gå bra för oss. -"Lykkebilen"?
Lykkebilen!
Hon dog helt plötsligt.
Det gick jävligt fort.
Vi skrattade också så här.
Du behöver inte prata om det, om du inte vill.
Vi köpte huset. Där borta. Där skulle vi bo.
Hon ville ha ett fint badrum.
Vad hände?
De tog bort hennes ena bröst.
Men det hade spridit sig.
I morgon är det fem år sen...
-Men jag mår bättre nu. -Ja.
Det är bra.
-Vi har det kul ihop. -Det har vi. Vi har jättekul.
Ursäkta. Ett ögonblick.
-Hej, mamma. -Hej, Malli! Välkommen hem.
-Hej, Jan. -Jag körde ju Malli.
Jag ville se hur du mår. Kanske också se hur du bor.
Vi tog med nåt till kaffet.
Vad fin den blev!
-Vem är du? -Det är Robert, min granne.
Vi dricker te. - Det här är Amalie, min dotter. Och Jan, Mallis pappa.
-Jag visste inte att du hade gäster. -Malli har precis varit på semester.
Du behöver inte gå.
-Pappa, du måste se mitt rum. -Ja, det måste jag.
-Berätta om USA-stipendiet. -Jag har ju inte fått det än.
Då får jag se på rummet nu.
Hallå?
Vet du om att din ringklocka inte funkar?
Och dörren stod öppen, annars hade jag inte gått in.
-Kommer han ofta och besöker dig? -Min exmake? Det är första gången.
-Vad vill du då? -Jag vill inget.
-Eller...jag vill bara prata lite. -Och vad skulle det hjälpa kanske?
Det är alltid bra att prata lite, va?
-Det blir inte bra. -Okej...
Men då går jag igen.
Jag ser att du behöver ett badrum.
-Får jag prata med dig i två minuter? -Ja.
Vi hade inte nån vidare tur. Med namnlistan.
-Det är du väl inte så ledsen för. -Jag är bara ledsen att jag skrev på.
-Ja, det förstod jag. -Bra.
-Nu kan du utnytttja ditt inflyttande. -Ja...det hoppas jag.
Om han överhuvudtaget går att prata med. Säg till om du behöver hjälp.
Vi sitter ju lite i samma båt och jag tror att du är vanare.
Jag vet inte om vi sitter i samma båt.
Vissa måste ta de chanser som bjuds. Det ska jag inte lägga mig i.
Men jag kan inte låta bli att undra varför du...
Kan telefonmontören inte få nog eller är det ny namnlista på gång?
Vi vill att du röjer på din trottoar så vi andra kan ha gatufest.
-Ska ni använda min trottoar? -Nej, bara se på den.
Vet du vad jag måste se på vareviga kväll och natt?
Dina lampor som tänds och blinkar som vore det ett tivoli.
Mitt hus tål att visas upp.
-Du får anlita fler spioner. -Robert?
Kom här.
I Danmark är det alltid väjningsplikt från höger...
Hej! Du har inte en soffa som jag kan spilla vin på?
Han säger att om jag vill skiljas får jag lösa det, det är mitt problem.
Det kommer inte ett skit från honom. Du förstår att jag snart exploderar?
Ibland önskade jag att det ringde på dörren och att det var Jan.
Och så ville han ha tillbaka mig. Och allt skulle bli precis som förr.
Det skulle bara bli mycket, mycket enklare.
Trygghet är överreklamerat skit. Jag satsar på otrygghet.
Jag vill bara säga att jag inte är nån spion. Jag är ju din vän.
-Tror du inte på mig? -Om du vill.
Ska vi snart ut och åka igen?
-Nej, det behöver inte bli nu. -Varför inte nu?
Ja...okej.
Då vill jag ha med en cykel. Ha med min cykel. Använd de där två.
Ner i de där hålen där.
Kom ihåg att det kostar 15 kronor extra.
Jag kunde!
God morgon. Nu går det rätt bra. Ni börjar kunna det.
-Nu ska jag till salsan. -Ja, jag ser det.
-Vem ska du dansa med? -Jag vet inte, en karl förmodligen.
Alltså en riktig karl.
Ja, lycka till med det.
Din granne vet inte sitt eget bästa. Hon är helt fel på det.
-Det är faktiskt kriminellt. -Inte Sara väl?
Ihop med han idioten. Du ska få se.
Men inte nu.
Nu ska vi bara ha det skönt. Det förtjänar vi.
-Hej, mamma. -Hej, Malli!
-Hej, gumman. -Du kanske ska gå?
Varför tror du det? Stannar du här?
Nej, jag ska på Jazzhouse med Charlotte.
-Vad det låter trevligt. -Vad är det med dig?
Ingenting. Vad skulle det vara?
-Har du fått en pojkvän? -Nej, Malli...! Ser jag sån ut?
-Ja. -Vad ska ni lyssna på?
Det är bara ett salsaband. Det är kul att dansa salsa.
Det gör vi mycket här i Valby.
Ska vi äta snart?
Ja.
-Jag tycker att du är underbar. -Tack.
Titta in en annan gång. Men jag tror vi ska hålla låg profil.
Hej hej.
-Var har du varit? -På salsan, som jag brukar.
-Du brukar aldrig komma så sent. -Nej, men några tog en öl efteråt.
-Några? -Ja, några.
Varsågod. Och den här handduken är din.
Och det finns vatten i kranarna, både varmt och kallt.
Ja, här finns allt som behövs.
Det finns vatten i duschen också. Titta här.
Nej! Nej, vad gör jag? Sluta, jag gör det igen!
Förlåt. Det får du ursäkta. Det var...
Vet du vad? Kom här.
Om jag får den så ska jag torka den.
Dörren är öppen.
Jag kom på att jag kan ta den här när jag ändå håller på.
Så kan vi äta lite. Inte för att jag har nåt särskilt, men...
Jag hittar på nåt.
-Ska jag äta med rumpan bar? -Nej! Nej, inte alls.
Jag tog med den här till dig.
Jag ska i alla fall inte ha mer.
-Är du mätt? -Ja tack.
Får jag titta på din hand?
Sluta nu. Vad dum du är. Du är rädd för mig.
Du är en stor man och får inte vara rädd för mig. Jag får se.
Nej, det är fantastiskt. Vet du vad jag ser klart och tydligt?
Jag ser att de fingrarna spelar gitarr.
Där ser man. Det kommer därifrån, man kan följa linjen och så...
...så är det en stor grupp där. Det är för att du bär på en sorg.
Du bär på en stor sorg som du inte kan bli av med.
-Det är inte bra. -Nej, det är inte bra.
Men det kan det bli.
Nu ska jag sätta på kaffe.
-Tror du inte mina kläder är torra? -Jo, men vi ska väl ha kaffe?
Jag har ju köpt kaffe.
Kan du inte hålla om mig lite?
Nu ska jag hämta dina kläder. Drick lite mer vin under tiden.
Jag öppnar inte.
-Tror du inte att det är din dotter? -Nej, det är säkert Sus. Glöm det.
Du är så vacker.
Det är du också.
Vänta där. Jag ska nog ordna det. Stå stilla.
Stå stilla precis där.
-Hej, Sara. -Hej. Jag har gäster.
Ja, ursäkta... Jag vill bara höra om inte Malli kan bo här några dar.
Jag försöker köpa tillbaka huset, så det inte ska gå ut över dig.
Sara, jag...
Jag fattar inte vad som håller på att hända.
Låt bli det där, Jan.
Du glömde visst dina kläder.
-Varför flyr du alltid? -Jag ska inte tränga mig på.
Robert, du tränger dig inte på.
Det i går handlade bara om Malli. Hon ska bo hos mig.
-Jag är inte blind. -Va?
-Jag är inte blind. -Jo, det tror jag faktiskt att du är.
-Jag vill sköta mig själv. -Se på trottoaren och hur bra det går.
Hade du räknat med att vi skulle bli ett par?
Du och jag?
Du har rätt. Hur kan jag tro att du vill ha en gammal kärring?
-Det har inget med det att göra. -Jag ska lämna dig ifred och inte...
-Hej. -Vi ska väl inte ut och köra i dag?
Nej, nej, nej. Nej, jag ville bara...
Du bjuder kanske på en kopp kaffe?
-Vill du röka? -Ja.
-Det har fattats stora beslut hemma. -Ja?
Total personlig frihet.
Ingen svartsjuka, inga begränsningar i personlig utveckling.
Jag känner mig i alla fall...
-...pånytttfödd. Om man kan säga så. -Absolut.
-Du känner kanske min nya energi? -Kanske inte direkt.
Jag känner att jag måste se på mina medmänniskor på ett helt nyttt sätt.
I verkligheten är jag inte alls en sån träbock.
Nej.
Jag kan vara rätt charmig.
Ja.
-Hej, mamma! -Hej, Malli.
-Är det din pojkvän? -Nej, det är bara min granne.
Det är han den andre. Han har lite problem hemma.
Det har den andre också.
-Men det ska du inte bry dig om. -Vad är det med folk här på gatan?
-Det vet jag inte, Malli. -Är de elaka mot dig?
Nej, lilla vän. De är inte elaka mot mig.
-Jag har släppt det med USA. -Varför har du det?
-Jag vill hellre vara här med dig. -Du rår inte för våra problem.
Nej, men...
Jag trivs här i ditt fina hus.
-Pappa mår jättedåligt. -Är han sjuk?
Han saknar dig. Det gör han, mamma.
-Säger han det? -Det märker man.
Tim, kommer du in till oss en stund? Tim!
Pappa och jag vill prata med dig.
Så vi måste dela huset. Alla ska ju bo här.
Du dras in i den nya ordningen. Pappa sover i källaren, jag här uppe.
Vi ska ha scheman för användning av kök, badrum, tvättrum och sånt.
Vi försöker göra det bästa av det.
Jag har inte hittat på det, Tim. Mamma har plötsligt kasserat mig.
-Akta dig, det kan bli du nästa gång. -Pappa snackar skit.
Fy fan, vad ni är knäppa.
Det var verkligen under bältet. Även om Tim börjar bli vuxen-
-så kommer jag alltid att känna ett jätteansvar för honom.
-Det vet man ju inte. -Då pratar vi inte mer om det!
Sälj huset, så delar vi vinsten. Då slipper jag ödsla tid på dig.
Du kan ge grannen gratislektioner.
Hon har i alla fall stil. Jag förstår att du är desperat.
Du börjar också bli äldre. Och vet du vad?
Du blir äldre och äldre för varje dag.
Har du nåt på gång med min man?
Du vet vad jag menar.
För helvete, Sus. Jag håller på att ta körkort.
Okej.
-Ska du med på salsan? -Nej, vi ska se "Jean de Florette".
-Då åker jag med Holger. -Är det klokt?
Det är det klokaste jag kan komma på.
En, två, tre - till vänster.
En, två, tre och en, två, tre...
Ska vi bytta partner? Bo, du kan ta Sus.
Det behövs inte. Jag dansar med din partner.
Då fortsätter vi.
Det går jättebra nu. Tack för i kväll.
-Ska vi inte bara åka, Holger? -Jo.
Vad sugen jag är på en drink. En rejäl en.
-Ska du inte åka med din fru? -Nej, vi ska skiljas.
Jag tycker att du är enormt rytmisk.
Det tycker jag att du är också.
-Du har verkligen satt igång nåt. -Vad då?
Jag har alltid drömt om att bli tagen i ett garage.
Herregud!
Den där drinken då? Jag serverar den inte här i bilen.
Jag har nåt att visa dig också.
Vad tror du att det här är?
-Det ser ut som Roberts taxi. -Och vem tror du kör den?
-Det är Sara. -Är det lagligt? De blir nog arga.
-Vilka då? -Polisen. Eller hans åkare.
-Det är bra bilder. -Jag visste att det var nåt.
Det kan han åka in för. Då tror jag inte att han har råd att bo kvar.
Hämnden är ljuv.
Ska du inte göra det skönt för dig?
-Det här går inte. -Det förstår jag inte.
Din vendetta får du klara själv.
Det är inte bara jag. Han passar inte alls här.
-Vi kan flyttta gatufesten längre upp. -Jag tycker vi ska strunta i festen.
-Det kan vi inte, det är... -Det finns inget att fira.
Tack för i kväll.
-Det är en som vill tala med dig. -Med mig?
-Ja, hallå? -Hej, Sara.
Ska vi gå ut och äta i kväll? Bara du och jag.
-Varför skulle vi det? -Jag vill prata med dig.
-Är det så smart? -Jag vill bara prata med dig.
-Vad skulle Malli göra i kväll? -Hon skulle på gatufest.
Ja, gatufesten. En sån har ni så klart också.
Ja, inte jag. Jag ska inte på nån gatufest.
-Det kan bli rätt heavy på såna. -Precis som på firmafester.
Jag måste erkänna nåt annat också.
Även om det är lite svårt när man har klantat sig.
Jag har förlorat kvinnan som jag älskar.
Hon höll inte så länge, va?
Nu sitter jag framför henne och kan bara hoppas att hon förlåter mig.
Jag tror att man blir vuxen först när man inser...
-...att man inte bara kan... -Jag vet hur det är.
-Tror du att du kan förlåta mig? -Vad tycker du jag ska förlåta?
Ja...
-Att jag har varit en skit. -Det kan jag väl.
Det är bra.
Den här middagen - är det nåt du har pratat med Amalie om?
Nej, inte direkt. Men hon vet att jag saknar dig.
Ska vi betala nu? Så kan vi åka hem och prata lite mer.
Ja.
Ja...kom.
Det var det du önskade dig, va?
Ja. Det är jättefint.
Välkommen hem.
Det går inte, Jan.
Det har hänt allt för mycket.
Tack för i kväll. Jag tar mig hem själv.
Sara!
Kan jag få lite uppmärksamhet? Se vem som kommer där.
Mol allena. Lykkevejs drottning. Hon som har... Titta bara.
Vad ska vi säga? Titta på det. Är inte det magi så vet jag inte...
Så vet jag inte vem jag är, men det vet jag ändå inte.
-Var är Robert? -Jag tror att Robert helst slipper.
Det är jag faktiskt besviken över. Jag skulle hålla tal för honom...
Nej, jag hade lärt honom dansa salsa. Det behöver han. För då för mannen.
-Hej. Förlåt att jag är lite sen. -Vad gör du här?
Sa du inte att ni hade fest? Ska vi inte dansa?
-Mamma! Var är pappa? -Hemma hos sig.
-Ska du inte med och dricka rödvin? -Nej, klockan är så mycket...
Jag hämtar ett glas till dig.
Var är din man?
Jag har ingen man.
Ska vi inte dansa då?
Ska vi inte bara stanna här?
Nej, nu orkar jag inte mer.
Vill du se mitt nya badrum?
-Ja. -Kom då.
-Varför inte ta bussen till flyget? -För att vår taxi kommer där.
Sluta, det är ingen lyxresa.
Sen ska du äta på flygplatsen och dricka öl. Jag har gjort mackor.
Vänta och se nu.
Nej, det är inte sant!
-Hej, Sara! -Vad bra. Grattis.
-Vad gör du med pinnarna? -Markerar för växthuset.
-Du kan inte ha växthus här fram. -Klart jag kan. Varför inte det?
-Du ska ha växthuset på baksidan. -Jag ska ha det där solen är.
Du ska ha det på baksidan. Du får inget att växa här.
-Vem bor här? Du eller jag? -Inte så högt.
-De hör vad vi säger. -Och?